Før du ble født, var Amsterdam fjetret av en blomst.
Tulipanen.
De kom fra det fjerne Østen og var så sjeldne og vakre-
- at folk gikk fra vettet for å eie en.
Rik som fattig brukte og lånte penger-
- for å kunne handle med løk, som steg i pris hele tiden.
Det gjaldt særlig de sjeldne stripete tulipanene, -
- som ble kalt "bizarden" -bisarre.
En ny bizard kom som lyn fra klar himmel og forandret verden.
En hvit blomst med gudegaven, den røde stripen, -
-vendte livet opp og ned.
Mitt liv, og min frue Sophias.
Sophia!
Du skal dra! Abbedissen roper på deg!
Men det var først lenge etter at Sophia oppga klosterlivet-
- for et giftermål med Cornelis Sandvoort.
Ektestanden er en trygg havn.
Du får et fornemt hus og tyende, og du vil få barn.
Skjenk ham en arving, så går alt godt.
Elsk, ær, og adlyd. Det er best slik.
Til gjengjeld for Sophias oppofrelse-
- fikk hennes søsken overfart til Ny Amsterdam i Amerika, -
- der de skulle bo hos deres eneste levende slektning, en tante.
Sophia ankom barfot til barnehjemmet, -
-men forlot det i hest og vogn.
TULIPANFEBER
Ikke slipp ut hønsene!
TRE ÅR SENERE
Enhver mann vil jo etterlate seg noe.
En sønn som kan arve navnet og formuen min.
Min lille soldat er slapp i kveld. Plikten kaller, rekrutt.
Få hånden.
Sånn. Stram givakt nå, rekrutt.
Cornelis, møt min sønn og arving.
Gratulerer.
- De og fruen øder ikke tiden. - Men Deres hustru øder visst Deres.
Ikke fordi hun ikke prøver.
Send henne tilbake. De har gjort en hederlig innsats.
Jeg gir henne et halvt år, så skiller jeg meg fra henne.
Å ja, den damen i Utrecht spør alltid etter Dem.
- Hva spør hun om? - Når De kommer igjen.
Bare et diskret lite streif av farge.
En dame som har vært gift i tre år må holde seg selv interessant.
Ellers blir livet kjedelig.
- Vet De hvem hun er? - Danae, som Zeus befrukter.
Antonia Hocken, kjeleflikkerkonen. Hun har kjent malerens pensel.
- Jaså. - Er det sant?
- Kjolen Deres er ferdig om en uke. - Takk, fru Overvalt.
Muskatnøtt, akkurat losset.
De vil ha 200 per tønne. Bare lukt.
God kvalitet. Men se, de har lagt til vekt med konkylier.
Noen luringer, folkene på Banda.
Tilby dem 85.
Alle tønner som er losset, skal åpnes og inspiseres!
Jeg hadde lykkelige dager. Godt jeg ikke var i Sophias sted.
Hun behandlet meg som en søster, mens husbond knapt enset meg.
Fisk igjen, Maria? Vi gror finner snart.
- Herren elsker da sild i søt eddik. - Men fisk tre ganger denne uken...
Og flere ganger forrige uke, mener jeg å huske.
Hvorfor? Er du forelsket i fiskehandleren?
Skal jeg komme i morgen?
Ja. Bare hvis du elsker meg.
Jeg elsker deg, Maria.
Takk.
- Farvel. - Farvel, Willem. Gå nå.
Gå!
Jeg tror den lille soldaten min er beredt i kveld.
Lyset, er du snill.
Jeg skal hente noe hos apotekeren. Har du pungen?
- Be om noe for humøret. - Jeg burde be deg.
- Hva holder deg så munter? - Noe han ikke fører.
Hun var lettet når hun slapp ut av huset og vekk fra mannen.
Bor doktor Sorgh her?
Sorgh selv, til tjeneste. Vil De komme inn?
Kjenner De fru Overvalt? Hun er kjolesyersken min.
Hun sa De hadde forstand på kvinnekjønnets mysterier.
- De kan trygt snakke fortrolig. - Det er vanskelig for meg.
- Hvor mye har De gått over tiden? - Over tiden med hva?
- Nei da. - Hva har fru Overvalt sagt?
At De kunne hjelpe meg å skjenke min ektemann et barn.
Å ja, fru Overvalt.
Nå husker jeg henne.
Min mann fikk to barn med sin første hustru.
Gud tok dem alle tre for mange år siden.
Cornelis er gammel, men stadig vekk meget villig.
Han reddet meg fra et liv i armod, til gjengjeld bør han få en sønn.
- Jeg er ufruktbar. Kan De hjelpe? - Selvsagt.
Denne veien.
Takk.
Der står sengen. Forfra eller bakfra?
- Om forlatelse. - At De våger ...!
"Elsk hverandre inderlig av rent hjerte..."
...gjenfødt som dere er av uforkrenkelig sæd-
-ved Guds levende og blinde ord.
Thi alt kjød er som gress, -
"- og all dets herlighet som gressets blomst."
Fine svinehoder!
La meg få fire koteletter og en høne for en gylden.
Opp med humøret, Simon.
Mange takk.
For din mildhets nådegaver i gode tider og onde-
- er dine tjenere deg i sannhet takknemlige. Amen.
Amen.
Jeg har bestemt meg for å engasjere en maler.
En portrettmaler.
Derfor har jeg hyret Mattheus.
Han gransker ivrig kunstmiljøet for å finne en passende kandidat.
Vi ses i kveld på vertshuset!
Jeg trenger to horer i morgen. Jeg skal male en vertshusscene.
- Jeg står modell for Paul Nassau. - Nassau kan ikke male en skit.
Han fant en som visst er edruelig, arbeidsom og respektabel.
Han heter Jan van Loos.
Han er en av Amsterdams mest lovende kunstnere.
Med rimelige priser.
Skøyteløpsscenen min.
- "Lazarus' oppstandelse". - Jeg er den blinde tiggeren.
"Drukkenboltens forderv".
Takk for synet. Maleriene Deres er gode, men mangler iver.
- Du vil gjøre en god figur. - Syns du det er forfengelighet?
Litt, kanskje.
Når folk har glemt alt annet om meg, vil de si:
"Se den heldige gamle gubben. For en vakker ung hustru han fikk."
Ja, et dobbeltportrett. Cornelis Sandvoort med hustru.
Iver!
Gud så drukken jeg var.
Jeg har skaffet deg et oppdrag.
Et dobbeltportrett av Cornelis Sandvoort med hustru.
Kongen av pepperkorn. En blærete tufs, men... 50 gylden!
- Hvor er pengene mine? - Du får dem snart.
Og denne håpefulle unge kunstneren som førte seg fint-
- gjorde med ett hjemmet til Cornelis Sandvoort mer stormfylt.
Jeg er ventet.
En globus for verdenshandel.
En vekt som veier våre synder på Dommedag, -
- og døden som skal minne alle om forfengeligheters forfengelighet.
Men hvor ville portrettmalere vært uten litt forfengelighet?
Slik, tenker jeg.
Med meg her.
Nei.
Her.
Tillat meg...
Stå stille.
Jeg så fremtiden i speilet den dagen, -
-men ante det ikke.
La penselen Deres fange inn min hustru.
- Hvorledes går forretningen? - Det er De som driver forretning.
Sant nok. Holland er verdens mest velstående nasjon.
Tilbud og etterspørsel er alt.
Munnen Deres.
Muskatnøtt, kanel, kryddernellik, kinesisk porselen...
Alt dette er sikrere enn tulipanløk.
Men min beste investering er selvsagt min Sophia.
Nå er du tarvelig.
Vi ses i noteringslokalet.
Deres første gang? Skal De kjøpe eller selge?
Snakker vi om tulipanløk? Kjøpe.
Det var det rette svaret. Bli med meg.
Blås i formalitetene.
Takk, Root.
Stille, mine herrer! Kan jeg få oppmerksomheten?
Willem kastet seg hodekulls ut i noe han bare hadde hørt om.
Tulipanmarkedet.
I vertshusenes bakrom ble enorme summer tjent og tapt, -
- for folk satset penger på blomstenes farge.
- Han satset alt for oss. - Herr Prater, godtar De budet?
- Budet er godtatt. - Takk!
Prater er megler for Sankt Ursula. Nonnenes tulipanhage.
- Hvor mye vil De satse? - 18 floriner.
Det er nok til noen ensfargede. Prater har et parti hvite på vei.
- De må bare by. - Er hvite en god investering?
Markedet går oppover. Det kan ikke gå galt.
Et parti hvite bys ut for salg av herr Prater.
Hvor er de?
De er fortsatt i jorden. Han selger ihendehaverbeviset.
- Syv der nede. - Åtte her oppe!
- Ti, min herre! - Ti er budt foran her.
- Hvem byr 11? - 13!
13 er budt på trappen.
- 14! - 16!
Hører jeg 17?
- 18! - Den unge mannen byr 18!
Hører jeg 19? Ikke det? Herr Prater, budet er 18 floriner.
- Budet er godtatt. - Partiet er Deres.
Godt gjort. Gå opp og hent beviset.
Herr Prater, 18 floriner, og takk.
- Utmerket. - Mange takk.
- En storartet investering. - Takk.
- Hva vil De by nå? - Jeg vil by Dem farvel.
Kirken støtter jo ikke malerne lenger, -
- så nå er det vårt dagligliv som blir udødeliggjort i dype farger.
Vi står og stirrer ut av våre liv. Det er malerier av taushet.
Cornelis, la ham tenke.
- Han er kunstner. - Jeg håper da det.
Øynene. Hånden.
Ikke forandre stilling.
Litt stramt.
- Hvor vil du ha meg? - Stå her.
Opp med haken.
Nei, din hake.
Gerrit, stå stille.
Flatbrystet.
Ja?
Den maleren... Han skal ikke komme tilbake.
Han kommer ikke før om to uker. Jeg har ikke tid før.
Jeg vil ikke se ham mer. Jeg vil ikke vi skal bli malt.
- Hvorfor ikke? - Det er farlig.
Vi må være plettfri for Guds åsyn. Det er forfengelighet.
Guds åsyn? Kom og sett deg.
- Hva er det egentlig? - Det er for dyrt.
- Ikke farlig, men dyrt? - Jeg liker ham ikke.
Ditt virvar av beveggrunner...
- Han er skamløs. - Han er kunstner. Hør nå.
Jeg kan engasjere en annen. Det kryr av kunstnere i Amsterdam.
Jeg kan engasjere Thomas de Keyser.
Ja, ham. Hvem som helst.
Tenk på det. Hvis du mener det samme neste uke...
Fortere, din liderlige tøyte!
Fortere, fortere!
Avfyr kanonene! Det er så knoklene mine skrangler!
Gud tilgi meg. Det må være syndig.
Jeg har ombestemt meg.
Jeg vil ikke ha en annen maler. La den mannen komme tilbake.
Deres Nåde, får jeg snakke med kokken?
Hysj, begge er hjemme.
Om forlatelse.
Hendene dine ...!
Å, Maria...
Willem?
Du er blitt bestjålet. Den er tom.
Hva er det?
Det gir oss råd til bryllup.
Og seks barn rundt bordet vårt, som vi sa.
Du har vel ikke gjort noe dumt?
Gomez tilbød meg løken for prisen på en ny karjol med hest og alt.
Det er vanvidd. Det strider mot all fornuft.
Er det ikke tilbud og etterspørsel som med alt annet?
Hvis muskatnøtt var blåskjell, kunne du fått en tønne for en florin.
Jeg ante ikke at jeg hadde giftet meg med en finansfilosof.
- Får jeg snakke med Dem? - Unnskyld meg.
Ikke rør Dem.
Denne blå nyansen brukte de italienske mestrene til Jesu mor.
Vet De hvorfor man kledde Jomfru Maria i blått?
Fordi det er renhetens farge.
Fordi den fargen koster mest.
Ultramarin. Blå fra hinsides havet.
Utvunnet av en blå sten som bare fins ett sted, langt borte.
Fingeren.
Gud hjelpe meg, jeg er forelsket.
Jeg skal til fru Overvalt, kjolesyersken.
Jeg spurte ikke.
Er herr van Loos hjemme?
Han er ikke hjemme.
Det var ikke viktig. Jeg skriver til henne.
Han tok seg av dage på grunn av en tulipanløk.
Hva har du der?
Jeg har fått et brev fra herr van Loos.
Har maleren skrevet til deg? Hva skriver han til deg?
Få se.
For en frekkhet. Han skriver og ber om tulipanene mine.
Hva gir du meg? Du kunne ikke kjøpt dem for en ukelønn engang.
Det sier kanskje noe om lønnen min.
Han vil bare låne dem før de blomstrer av.
De burde si ja, hvis de skal likne.
Så bring dem til ham i morgen tidlig.
Det er den første i morgen. Jeg har en avtale med mor.
Jeg setter frokosten under et ostelerret i spiskammerset.
Er du snill og levere tulipanene til herr van Loos?
Si jeg må ha dem tilbake før arbeidsdagens slutt.
Hvil Dem, herr Sandvoort.
Får jeg?
Min hustru sier at portrettet behager.
De har fanget hennes skjønnhet såvel som hennes uskyld og renhet.
Min hustru tåler ikke komplimenter om seg selv.
Er det sant, frue?
Vær så god.
Den som blomstrer først, visner først.
Søster, jeg søker abbedissen.
- I hagen. - Takk.
Du er sen, unge mann. Og Gudfader som du lukter fisk.
Herr Prater sier du kan dine ting. Porten blir låst ved solnedgang.
- Mitt navn er Willem Brock. - Stå i le, takk.
Jeg har kjøpt et parti hvite av ham. Jeg må få påtegnet beviset.
- Er du ikke rottefangeren? - Nei.
Vil De være så vennlig å føre meg til abbedissen?
Hvis du ikke har penn og blekkhus på deg, så bli med meg.
Er dette et barnehjem?
Vi tar dem inn fra gaten. Vi gir dem mat og skolegang-
- og sender dem ut på egenhånd, som kjøkkenpiker og hushjelp.
De får seg mann, eller det som verre er, eller blir her som noviser.
De er så frekke ...!
Det var bedre. Ikke ta det ille opp.
Rød og gul Gouda. Ikke altfor sjelden, men vår dyreste tulipan.
Lilla og hvit Lord rangerer over Gouda, -
- men best av alle er rød og hvit. Meget sjelden.
Vi har dyrket tulipaner her i årevis. Ensfarget, solgt skjeppevis.
Jeg ga 18 floriner for disse hvite.
Fortsetter de å stige, er de verd det dobbelte om en måned, sies det.
Få se.
"Abbedisse" er bare en ærespost.
Å ja. Om forlatelse.
50 hvite, snart i blomst. W. Brock, 18 floriner.
For en måned siden hadde du fått dem for ti.
Så nydelige.
Hva er det for en? Den der.
Et mirakel.
Det er en bizard.
Bizard?
Herr Prater.
De har visst solgt 49 hvite samt en rød og hvit for 18 floriner.
Gud tilgi meg.
Han kunne det.
Men jeg skulle ønske Hans veier ikke var så uransakelige nå.
Skjær blomsten, og selg løken. Du har en sjelden en.
Hvem er du? Dette er Willems rute.
- Han har solgt den til meg. - Har han solgt lisensen sin?
Og kurven. Hva skal det være? Fersk brasme?
Eller hva med ål? Jeg har en stor, tykk ål.
- Er du ikke klar? Klokken er syv. - Jeg vil ikke dra.
Du liker da et slag kort. Sist gang vant du.
Jeg er uvel. Gå du.
Da er kvelden ødelagt. Vi må bli hjemme.
Nei, dra, du. Jeg har det bedre alene.
De er dine venner. Det vil lindre å vite at du er i godt selskap.
Jeg er hjemme før vekteren blåser i hornet.
Det er budt 810 gylden.
- Og 20! - 30!
40!
- 50! - 60!
70!
- 80! - 900!
910!
Er det det endelige budet? Vil noen by 920?
920 hos herr de Bye.
Herr Brock, 920 gylden. Godtar De budet?
- Ja takk, min herre. - Solgt!
Flott. Hvor mye fisk må De selge for å tjene 920 gylden?
Hvordan vet De at jeg selger fisk?
- Har De gitt blomsten navn? - Ja. Admiral Maria.
De er en rik mann nå. Gud har Dem kjær, herr Brock.
- Han må ha min Maria kjær også. - Maria er min nå.
Nei, min tilkommende. Vi skal gifte oss snart.
Jeg sverget å stoppe etter 800 floriner. Det er mer enn nok.
Det er til de foreldreløse.
- Nei, aldri i livet. - Skal jeg gi deg en hånd?
Prisen faller hvis Admiraler begynner å spire som ukrutt.
Men hvis ikke, vil De tjene det dobbelte.
Neste under hammeren: en enkelt Alexandra-løk!
Maria!
Det barnet trenger et klunk gin, som min mor alltid sa.
Premiehoppen min bærer føll.
Og de Lesseps har betalt meg for å la ham kjøpe føllet-
- for ti Admiral de Keys-tulipaner når det blir født.
- Sa De ja? - Ja, det er jo gratis penger.
Hva mener De, Cornelis?
De Lesseps regner nok med at tulipanene er verdiløse...
...når han på den tiden kan kjøpe et premieføll for dem.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Da jeg gikk herfra, tenkte jeg at en gang måtte være nok.
Men da jeg så deg igjen, tenkte jeg: "Nei, to ganger".
"Kjære Gud, to ganger."
Få se på deg.
Ikke rør deg.
- Nei, Jan... - Til trøst når du er borte.
- Du har stjålet mitt hjerte. - Og du har stjålet mitt.
- Fortell om familien din. - Det har ingen spurt meg om før.
Far og mor døde da jeg var barn. All familie bor hinsides havet.
- Hva skal du? - Cornelis kommer tidlig hjem.
- Ikke gå. - Jeg må.
- Når kommer du igjen? - I morgen? Jeg vet ikke.
- Elsker du meg? - Ja, jeg elsker deg.
Jeg husker deg, skatt.
Det er visst en som har feiret sitt hell.
Nei. Mitt liv er slutt.
Ikke si det.
Du er jamen en stor gutt. Har du noe til meg i buksene?
- Bare en liten en? - Ha deg vekk.
Nei!!
Hvor er den skitne hora? Hvor er purka som stjal pungen min?
Det er lillesøsteren min du kaller en hore!
Gutter, han er deres!
La marinen ta ham!
- Velkommen i marinen, gast. - Du er hjemme igjen om et år.
Den lille soldaten min er beredt igjen. Sophia?
Dratt?
Hvor har han dratt?
Ingen vet det. Ryktet sier han stakk til sjøs.
- Jeg trodde han elsket meg. - Min stakkars Maria.
- Det er ikke alt. - Hva er i veien?
Jeg skal ha barn.
- Visste Willem det? - Nei.
Hva skal jeg gjøre?
- Din familie... - I Frisland. Jeg ville dødd av skam.
Far ville aldri sluppet meg inn uansett.
- Vil De kaste meg ut? - Nei, men hva kan jeg gjøre?
Når min mann hører det...
Jeg skal holde tett så lenge jeg kan.
Dette gjør jeg ugjerne, men hvis De sier meg opp-
- forteller jeg Deres mann hva De bedriver.
Jeg sier det til ham.
- Hvordan vet du det? - Kan man unngå å se det?
Jeg sier det til ham. Hvis vi synker, synker vi sammen.
Du våger ikke.
Maria, vær så snill...
Ja, jeg sa det. Og jeg skammet meg.
Jeg følte skammen i blodet.
Det er ferdig. Vil du se det?
Et godt arbeid.
Hva er galt?
Maria vet om oss.
Og hun vil sladre til Cornelis.
Cornelis.
Hvorfor er du våken?
Gud tok mitt første barn og skånte min hustru.
Og da hun lå i barselseng igjen, og skrek, -
-kunne jeg ikke slippe tanken.
Hvilken tanke?
Gud hørte meg og straffer meg til stadighet, -
- fordi jeg ikke behandlet henne ordentlig.
Det lå ikke i dine hender.
Jeg ba om at barnet måtte bli skånet-
-og ikke...
At hvis det var den ene eller den andre...
...skulle han skåne barnet og ta moren.
Og Gud straffet meg ved å ta dem begge.
Gud har tilgitt deg.
Jeg ville ikke fortalt det så tidlig...
...men jeg bærer vårt barn.
Du...
Min kjære, kjære Sophia.
Gud være lovet!
- Maria, ble du skadet? - Unnskyld. Var den verdifull?
- Uvurderlig. Et halvt års lønn. - Cornelis, det er jo bare en vase.
Den er en av et par, så ikke tenk mer på det.
Jeg har lagt en plan for å redde oss begge.
Du skjuler magen din, og jeg stapper en pute oppunder kjolen.
- Og når barnet kommer? - Da vokser det opp hos oss begge.
Cornelis får et barn, og vi kan være sammen.
- Er du vanvittig? - Stol på meg.
Hvordan skal vi ...?
- Hva med en lege? - Jeg kjenner en.
Doktor Sorgh.
I dagligstuen. Hent et fat varmt vann også.
God morgen.
- Doktor Sorgh. - God morgen. Hvordan har vi det?
- Det var blod på lakenet. - Bare en dråpe. Det betyr ikke noe.
Hvordan slår fruens hjerte? Om jeg får lov.
Fint. Hverken fort eller langsomt.
Alt lover godt, men det er best jeg foretar en undersøkelse.
Opp med føttene.
Cornelis, vil du se etter hvor det blir av Maria?
Alt i orden, elskede?
- Alt er i skjønneste orden. - Herren være lovet.
Er det noen særlige forholdsregler?
Mye hvile og frisk luft.
Nærende supper, og melkemat til dessert.
Å ja, det aller viktigste...
Det er strengt nødvendig, med fruens skrøpelige helbred, -
- å avsverge ekteskapelig samkvem før fødselen.
Beklager så meget. Jeg anbefaler adskilte sovekammere.
Blir fruen forstyrret i nattens løp, frykter jeg for barnet.
Hvis De sier det.
Med hensyn til barnets kjønn... Hvilke tegn ser De?
Lukt. Blir De kvalm?
- Nei. - En gutt.
Tror De virkelig det?
En gutt? Maria, vær så snill å bli her.
- Cornelis, jeg blir litt forlegen. - En gutt!
Hvordan har du det?
Er alt vel?
Opp med føttene.
- Er det nødvendig? - Egentlig ikke.
Gammel vane.
- Hvordan har du det? - Jeg er kvalm.
Du er jo gravid.
Tror De virkelig De kan gjennomføre dette?
Har vi noe valg?
For en maskerade.
Syns De det er god likhet, fru Overvalt?
Ja. Han har gjengitt skuldersømmen og utskjæringen godt.
Mansjettene er ikke så heldige, men kantingen er flott utført.
Hva syns damene om likheten?
Han har truffet Dem, Sophia. Med hensyn til Cornelis...
En eldre mann som Cornelis bør ikke ønske for stor likhet.
Det blir for mye vinter og vår.
Man begynner å kunne se det.
Jeg må til Utrecht i et viktig forretningsærend.
Jeg blir muligvis borte i noen uker.
- Sophia, la Maria gjøre det. - Vi skal nok klare oss.
- Men kjæreste venn... - Det er vanlig de første månedene.
Bare dra. Det er en liten pris å betale.
Den damen i Utrecht spør etter Dem.
Hun spør når De kommer igjen.
- Og hva når barnet er født? - Jeg vet ikke.
Kanskje verden går under før det.
Hvis jeg var rik, kunne vi reist vekk.
Han ville funnet oss.
Han ville ikke gitt seg, om ikke jeg var død, da.
Jeg hørte de klokkene hver dag.
Det var der jeg vokste opp da pesten gjorde meg foreldreløs.
- Stakkars Sophia. - Nei, det ble min lykke.
Søstrene var snille, og vi var omgitt av skjønnhet.
De hadde en tulipanhage på gårdsplassen.
En tulipanhage? Er den der ennå?
- Hva er vi ute etter? - Nedgravde skatter.
Tulipanløk.
Har du forken? Du skulle ta med en fork.
En gaffel er en fork. Vi har ingen hage, bare et kjøkken.
Det kunne du ha sagt. Vi skulle tatt med en stige.
Kom igjen.
- Praktisk. Hvor er vi? - I et kloster.
- Skal vi stjele fra nonner? - De tilhører ikke nonnene.
De tilhører... paven.
Paven har jeg ikke noe mot å stjele fra.
Å nei, du. Jeg har ikke noe imot å stjele fra paven.
Gjess! Gjess!
- Om forlatelse. - Det gleder meg å se Dem.
- Hvorfor det? - Jeg trodde De var død.
God morgen. Hvem er De?
Mitt navn er Jan van Loos. Jeg er kunstner.
Jeg elsker en kvinne, og hun meg. Jeg har ingen penger.
- Jeg må bare unnskylde. - Da er De neppe en god kunstner.
Jeg holder på å bli det.
Hvorfor veier De dem?
Jo større vekt, jo større verdi. Og de setter flere sideløk.
Alle disse små knoppene blir til løk.
En knopp fra vår beste løk innbrakte 920 floriner på auksjon.
Dessverre hadde vi allerede solgt den privat for 18 floriner-
- skjult i et parti ensfargede blomster.
Men den fant hjem igjen takket være dens neste kjøper, -
- som pleiet kjære minner om meg for mange år siden.
Undervurder aldri Gud. Han glemmer intet.
Jeg vil inn på tulipanmarkedet. Det kan løse vanskene mine.
Vil De hjelpe meg?
Begynn med dem.
De tilhørte en fiskehandler som ble tatt av marinen.
Grav dem opp og tilby dem på markedet.
Få dem solgt, og invester fortjenesten fornuftig.
Kanskje lykken smiler da.
Vi skal selge!
- Jeg føler meg rar. - Hvor da?
- I hodet. - Du trenger bare hvile.
- Kom med et bud. - 49 hvite for 49 gylden.
- De er vanvittig. - 22, eller jeg går.
Jeg har en ubendig lyst på brente mandler.
Brente mandler?
- Jeg kjøper noen i morgen. - Fruen er meget vennlig.
Det blir utbudt en Admiral Eyck.
For 20 floriner hver får vi oss en femtiende part i en sjelden løk.
Eller mer. Når den blir solgt igjen om en tid-
-vil verdien være doblet!
Hvorfor selge noe som helst hvis alt dobler seg i verdi?
Vi kan bli med på en løk som tredobler verdien sin!
- Det kan vel ikke fortsette evig. - Herr de Bye.
Jeg kaller det "teorien om den enda dummere".
- Hør selv! Er De med? - Jeg er med!
Muren må være hvit.
Hvorfor ligger du ikke og hviler?
Jeg kjeder meg.
Jernet må ikke tørkes, men poleres, ellers merker han det.
Han kommer hjem i dag. De trenger større pute.
- Vi starter ved 240! - Vi blir rike!
- 240! - 500!
- 510! - 580!
- 610! - 720!
- Nummer 9? - Her, min herre!
- 750. Hvem byr 800? - Jeg byr tolv!
1200! Budet er nå 1200!
La meg få den løken mot en halvpart i fem krem-og lillafargede Miracle.
- Hvem er De? - Utleierens fogd.
Herregud, jeg eier en formue! Bare en stor tåpe ville solgt nå.
- Enda større enn deg? - Hold munn, Gerrit.
Dere glemmer det fineste!
Ser du det? Løk for kjennere stiger mer enn vanlig løk.
Vi må bare legge alle egg i samme kurv.
Ja. En enkelt løk. Jo sjeldnere, jo bedre.
Overfartsbilletter til herr van Loos som bestilt. 600 floriner kontant.
Javisst. Etter auksjonen i morgen.
- 220! - 230!
- 250! - 260!
300!
- Var ikke De kunstner? - Det er jeg fortsatt.
Ja, den er god. Og jeg er fortsatt vever!
- 550! - 600!
Herr Prater sier De er travel. Men ikke med å male.
De har begynt å falme, og ulikt tulipaner vil De ikke blomstre igjen.
Jeg eier nå 1000 floriner i løk og ihendehaverbevis.
Jeg vil investere alt i fiskehandlerens Admiral.
Tilbudet Deres er absurd. Admiral Maria er ingen løvemunn.
Løken er verd 2000 floriner, -
- men jeg selger den for 1500 av ren nestekjærlighet.
1200.
1400. Og nå må jeg velge salmer til morgenandakten.
Avtale! Gi meg en uke eller to.
Willem, gå!
Maria? Hva skjer?
Det begynner. Det begynner å gjøre vondt.
Cornelis!
Jeg tror det begynner.
- Maria, hent jordmoren! - Nei...
- Hent jordmoren! - Jeg trenger henne. Løp!
Kom, skynd deg.
Ta det med ro. Et skritt om gangen.
Dr. Sorgh, gudskjelov.
- Hvordan har hun det? - Jordmoren slapp meg ikke inn.
Stakkars Sophia har hatt veer i fire timer nå.
- Hvem er det? - Dr. Sorgh.
Vent.
Du er så flink.
Pust dypt.
Igjen!
- Herr Sandvoort. - Ja?
- Hvordan har hun det? - Fødselen skal nok gå fint.
Men jeg må spørre om fruen... Har hun vært plaget av varme?
- Varme? - Har hun vært varm å ta på?
Min kone har ikke latt meg røre henne i mange måneder.
Huden kan bli øm.
- Hva for noe? - Det er nok ikke noe.
Kom her.
Hva er galt?
Hallo! Er det noen her?
Skal jeg åpne?
Min husbond har et spørsmål til Maria.
- Spør meg. - Har det begynt?
Hva er det? Hva er det som har begynt?
- Ba han deg spørre om det? - Nei.
- Dr. Sorgh... - Ikke nå.
Jeg må snakke med Dem. Dr. Sorgh!
Sorgh. Ikke nå.
Jeg insisterer på å få snakke med Dem.
Hvis De må velge, så la barnet dø. Jeg bønnfaller Dem.
I Guds navn, skån min hustru.
Avgjør ikke Gud det?
Fortsett å presse.
Ja, sånn! Flott gjort!
Er det mitt barn?
Takk.
Kom, barn.
- De gikk jo for 1000 forrige uke. - Markedet har endret seg siden.
Er det virkelig ingen som vil by?
- Prisen er ikke særlig høy. 300? - Beklager, herr Daan.
- Er alt vel? - Deres datter er sunn og frisk.
Men Sophia?
La meg få oppmerksomheten!
Jeg har den mest berømte nye blomst på mang en sesong.
Admiral Maria!
Trygt pakket inn i høy til den som måtte kjøpe den i dag.
- Hvorfor selge den nå? - Hva har De hørt?
Jeg forlater Amsterdam og seiler til Ostindia i morgen.
Der har De saken.
En unik mulighet for de tilstedeværende.
Admiral Maria.
Hvem byr?
Det var smitten.
Byens forpestede vann. De må ikke røre henne.
Hun er hos Gud.
Hva er det for slags Gud? Hvorfor måtte han ta henne?
Jeg hadde jo sagt det. Faen ta Dem!
Jeg tryglet Dem om å skåne henne!
Det var pesten.
Byens lov dikterer at værelset skal røykes ut...
La meg kysse henne! La meg kysse henne!
Værelset skal røykes ut, sengetøyet brennes-
-og liket begraves uten seremoni.
400!
Takk, frøken. 400.
Noen høyere enn 400?
500.
500 er budt oppe foran.
- 600 her. - 700!
- 900! - 1000!
Maria.
Og deg også.
Vi må tilkalle en amme.
Ammen har vært her alt. Hun diet godt.
Det var Guds vilje at Deres hustru ble tatt.
Men det var hans vilje å skjenke Dem en datter også.
En nydelig, velskapt datter.
Det må vi være takknemlige for.
Jeg vil ta meg av henne-
-som om hun var min egen.
Så, så.
Du skal hete Sophia.
Hun har min nese, ikke sant?
Kistebærerne kom til å koste. Jeg måtte kjøpe deres taushet.
Er De klar over hva herr de Bye vil betale for dette? 8000 gylden!
Kom igjen senere, så skal De få pengene Deres.
Jeg foretrekker å vente. Har De en forfriskning?
Jeg skal hente pengene for billettene.
To skipsoverfarter til Ostindia. Jeg går ikke herfra uten penger.
- Forlater De landet? - Og han kommer ikke tilbake.
- Har De pengene? - Ja. Har De løken?
- Jeg henter den straks. - Niks. Sist var De borte en måned.
- Tror De jeg vil stikke av? - Ja!
Hvordan skal jeg kunne hente løken og betale min gjeld-
-hvis jeg sitter fanget her?
Send vennen Deres.
Er du edru?
Jeg har glemt smaken av sprit.
Ta denne. Lever den i klosteret. De har en pakke til deg. Og hør her.
Ikke noe drikking.
Dra nå.
Gerrit, gamle dust! Kom og få en dram!
Gerrit, hvor skal du?
Sophia.
- De er i huset vårt. - De er fri.
Forsiktig.
Jeg har gjort noe forferdelig.
Hva har jeg gjort?
Takk, min herre.
- Hva er det? - En gave fra hagen vår.
En løk.
Så fint.
Finest i dagslys.
Husk Bibelen. Det var to tyver.
Takk.
Men bare en ble frelst.
Kommer han?
Gerrit. Gudskjelov!
Jeg skal ha pengene mine.
Sitt ned.
Jeg må dra tilbake.
- Jeg må gå. - Nei, De må bli her.
Ikke gjør dyret noe!
Ikke gå.
De vil trekke oss alle med ned.
Helten Gerrit! Helten Gerrit!
Si til Jan at jeg er lei for det.
Si til ham at feberen gikk over.
Drikk! Drikk! Drikk!
Sophia innså at det ikke var noen vei tilbake...
...og ingen vei frem.
Hun var gått i en felle hun hadde lagt ut selv.
Det hadde vært bedre om hun var død.
Kommer.
- Willem. - Maria.
Hvor har du vært?
I Afrika.
I Afrika? Afrika?
Jeg kommer for å få vite sannheten.
- Fortell meg sannheten. - Hva for en sannhet?
Jeg så deg bedra meg sammen med maleren.
- Jeg og maleren? - Ja, jeg så dere.
Det var min frue og maleren. Willem...
Det var fru Sandvoort og maleren.
Hun er din.
Hun er vår.
Jeg har kjempet med sigøynere!
Jeg har reddet esler!
Hvor i allverden har du vært?
Jeg har kjempet med sigøynere.
Jeg har kjempet med Bacchus.
Jeg kjempet, og jeg vant.
Hvor er pakken?
Gerrit, pakken...
...fra klosteret.
Løken?
Jeg spiste den.
Fordømte idiot.
Fordømte idiot!
- Det vil ikke sjefen min like. - Det er ute med oss.
- De er ferdig. - Vi kommer tilbake.
Hva har du gjort ...?
Uff, da.
La henne hvile i fred. La henne forbli død.
Hun var grepet av vanvidd. Det var vi alle.
Rolig.
Fru Maria, som jeg vil tiltale Dem-
- etter Deres giftermål, som vel må bli inngått snart.
Må Gud velsigne det og Deres barn.
Sorgen har senket seg over grosserer Sandvoorts hus, -
-men skoddene skal stå åpne.
Og selv om jeg vet at De var medskyldig i bedraget, -
- tilgir jeg Dem, for jeg har også syndet.
For jeg kjøpte Sophia som fornemt sølvtøy eller et kostbart maleri.
Og i min iver etter et barn behandlet jeg henne dårlig.
Må lykken smile til Dem, fru Maria.
Fyll huset med nytt liv, for det er Deres.
Til gjengjeld må De verne om mitt navn og mitt ettermæle, -
- for i omverdenens øyne er barnet min arving.
Bare De og Willem må vite sannheten. Ikke røp den til noen.
Hemmeligheten må forbli vår. Jeg ønsker Dem all mulig lykke.
Jeg drar til Ostindia. Farvel.
- Hvor er hun? - Hun innså hva hun hadde gjort.
Jan, boblen sprakk.
Jeg må finne henne.
Sophia!
Det er over!
Jeg er ruinert!
Å gud!
- Stans, stans! - Sophia!
Hun er død.
Regjeringen grep snart inn og forbød tulipanhandelen.
Markedet sprakk. Tusener mistet alt.
Alt dette skyldtes glede over skjønnhet.
En lidenskap for blomster med enda kortere liv enn vårt eget.
Men selv om blomstene visnet, -
-besto maleriene.
ÅTTE ÅR SENERE
De har vekket henne til live.
Desto mer piner det meg at hun er død.
- Vet De det med sikkerhet? - Ja. Hun druknet seg.
Vi vet bare det vi kan vite.
Overlat resten til Gud. Han liker ikke tungsinn.
Deres mesen har tilkalt meg fordi han har en oppgave til Dem.
Det er et fredfullt sted. Her blir De ikke forstyrret.
Historier har ingen ende. De går bare sine egne veier.
Vi slipper dem uten å vite hva som skjer etterpå.
Cornelis har fått et nytt liv...
...og en familie han elsker.
Og det har jeg også.
For en klok liten pike!
Sophia!
Din historie har såvidt begynt, min lille Sophia.
Og nå kjenner du sannheten.
Du er oppkalt etter min kjære venn, -
- som tross sine mange synder hjalp meg å sette deg til verden.
- Jacob, gjør plass til søsteren din. - Daniel, kom og sett deg.
For det vi nå skal motta, herre, -
- for dine velsignelser og nådegaver, for føde fra land og hav-
- og for dette herr Sandvoorts hus. Velsign ham og hans nye familie.
For alt hva vi har, i gode tider og onde-
- er dine tjenere deg i sannhet takknemlige.
Herr Sandvoort ønsket at Willem og jeg skulle bo i hans hus-
- og oppfostre deg som den datteren Sophia skjenket ham.
Men nå vet du hvorfor vi alltid har elsket deg som vår egen, -
-som Willems og min førstefødte.
For du var og har alltid vært-
-min egen Sophia.
Amen.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2017